סדרה מקורית של NETFLIX
מה קורה? דודה, יצאנו?
אל תקרא לי ככה. - מה זאת אומרת?
זו המציאות, תתחילי להתרגל.
זה שאח שלי הפך לאבא
לא עושה אותי דודה.
אה...
מה זה? -מה זה?
מתנה?
בשבילי?
את רואה פה עוד דודה במקלחת?
וואו.
מה?
דבורה.
אה?
לא, זה...
זה פרפר.
אה, פרפר. כן.
היא מיוחדת.
מה, את לא אוהבת אותה?
לא, למה?
לא, היא...
כאילו...
היא מקורית. - מקורית?
אני...
אני חשבתי שזה יתאים לך, אני...
לא! היא אחלה.
היא אחלה.
היא...
היא ממש מכוערת.
אני ממש מצטערת.
ניסיתי. -תודה, מוני.
תענוד לי אותה?
בטח.
אני לא מבין מה את רוצה. בטוח זה...
זה פרפר.
אהמ... -כן.
בזז...
מצטער על אתמול.
לא התכוונתי לדחוף אותך.
לא קראתי לך לבית קברות בשבע בבוקר כדי לשמוע התנצלות.
חשבתי שזאת הדרך שלך להחזיר לי.
בנדה שלח לי את זה.
אתמול בלילה.
עדיין יש לך ספק?
איך יכול להיות שהיא חיה?
אני לא יודע.
אבל אני הולך לגלות.
מה זאת אומרת?
אני נוסע לשם.
אני לא נשאר כאן דקה.
אתה מוזמן להצטרף.
רגע, רגע אביב. אני צריך לעכל את כל זה.
אני צריך לדבר עם אימא שלי גם.
תעשה מה שאתה רוצה.
היום בארבע אחר הצהריים יש טיסה לבוגוטה.
אני אהיה עליה.
אדוני, ראית את הבחורה הזאת? לא? לא?
ראיתם את הבחורה הזאת, אולי?
ראית את הבחורה הזאת?
כן?
בנדה, איפה אתה?
עדיין במרכז העיר.
אבל אמרת שתגיע לפני הצהריים, המקום מפוצץ.
סליחה, מותק, יש לי עדיין המון עבודה.
מריה?
יכולת לעשות את זה מאוחר יותר.
כפרה, אני מסיים תוך שעה ומגיע. טוב?
אל תדאגי, הכול בסדר.
יודע מה?
תעשה מה שבא לך. אני צריכה ללכת.
יאללה, ביי. - הלו!
ישראלי משוגע, מה הולך?
מה?
כבר לא אומרים שלום?
לא מכיר אותך, זוז.
אתה לא מכיר אותי? -עזוב את היד!
רק תודה שאתה מזהה אותי,
אתה מעליב אותי.
לא יודע מי אתה, שחרר ת'יד. היי, היי...
היי, היי, מה תעשה עם הסכין הזאת?
אני משוגע, כמו שאמרת...
ידעתי שזה אתה...
מה?
הערתי אותך?
אני במשרד, זה דחוף?
דובי?
פגשתי את אביב עכשיו.
עוד פעם אביב?
הימלר, אני ראיתי תמונה שלה.
ראיתי תמונה של יעלי.
מה תמונה?
איזה תמונה?
אני לא יודע מה להגיד לך, אולי טעינו?
אולי עשינו טעות?
אני חושב שהיא חיה.
הימלר?
מה?
בכל אופן, אני...
אני נוסע לבוגוטה עם אביב.
אני בא איתכם.
לא, לא, לא הימלר, אתה לא בא, עזוב.
אני לא חושב שזה מתאים. -אני לא מבקש ממך רשות.
זה גם ככה פסיכי כל מה שקורה.
אני לא חושב שאתה ואביב צריכים...
דובי!
זו אחותך.
אבל כמו שאתה זוכר, זה כבר מזמן לא רק העסק שלך.
אני בא איתכם ואם לאביב יש בעיות, שיתמודד אתן.
מזל טוב!
רק בשמחות. הרבה נחת.
תאכל משהו, אחי.
תגיד לי, מה אתה מסתלבט?
אני עוד שנייה דופק לך ביס באף מרוב רעב.
אני אחרי שלוש שעות נסיעה. נו, חתכו?
נתנו שם לילד?
עוד לא.
אבל אל תבנה על זה אחי, למה אני לא מכיר ילד שקוראים לו בנדה.
מה נסגר עם הזבוב?
דבורה.
מממ...
פרפר.
יואו.
- או, דובי. - אבא דובי, תאמין לי...
איך הולך?
אכלת, שתית? -אכלת. שתית.
לבריאות, אחי,
רק תשאיר משהו לסבתא של יעלי.
מה עכשיו העין שלך עליי? תן ליהנות.
ההורים הגיעו.
את בסדר?
ראית שהימלר כאן?
אה?
ראית שהימלר כאן?
כן.
אמרת לו שלום?
אני צריך להגיד לו שלום?
אתה מתנהג כמו ילד בן חמש. -סבבה.
נראה שהוא ישמח אם תגיד לו שלום.
מה, דובי?
שחרר, אחי.
הוא לא במצב טוב.
למה אתה מתכוון?
יש לו סרטן.
מה?
- סרטן. - סרטן?
מאיפה אתה יודע?
מאיפה אני יודע, הוא סיפר לי.
תגיד לו שלום, אביב.
מה זה, סרטן?
הבן אדם מעשן כמו קטר.
כן, סרטן כבר יש לו.
אתם צריכים לדבר.
מה, מה, מה, לאיפה את בורחת?
אני שנייה בשירותים.
כן, אני גם...
אני אלך לבדוק שהמוהל לא שתה יותר מדי.
היי, אימא.
תראי איך את נראית.
שימי עלייך משהו.
אם לא בשביל הכבוד שלך, לפחות תכבדי את אבא שלך.
אתה ידעת על זה?
מה פתאום, אחי, נראה לך?
מה, אני לא הייתי מספר לך?
איזה זין...
מה אתה מתפלא?
האשכנזי הזה שומר הכול בבטן.
לא, למה אתה יותר טוב?
למה מה? -מה למה מה?
אתה והמסיבות יער שלך.
כל הקרחנות.
אביב, אביב, מה עכשיו? תשתחרר ממני.
טוב, בוא, בנדה, אל תזיין לי תשכל אחי.
אחי, כל סופשבוע אתם דופק לי אקסטות כאילו זה מסטיקים,
לא יודע מה עוד.
אני פה, אחי, אם אתה צריך עזרה, דבר, אל תישאר שם לבד.
אל תישאר שם לבד? -כן.
אשכרה, אביב?
בוא'נה, אתה יש לך את יעלי,
יש לך אתה המועדון.
דובי כבר התחיל לתקתק ילדים.
והימלר, יש לו דברים קצת יותר חשובים מבנדה עכשיו, כן?
אל תהיה לבד הוא אומר לי.
ומה איתך?
אתה ישן טוב, אחי?
דובי, אני חושבת שאתה חייב לדבר עם אימא שלך.
אני לא יכול לדבר אתה לפני שאני אבין בעצמי מה קורה.
אביב. -מה?
אביב תעצור שנייה.
אולי כדאי לדבר עם מישהו במשרד החוץ?
אני דקה לא נשאר כאן, דקה.
אני לא מבינה, מה, אתה מתכוון לנסוע לשם לבד?
אוקיי, נסעת ו...?
אני לא נוסע לבד. אני נוסע עם דובי, בסדר?
אתה לא נסחף לזה בגלל אביב, נכון?
זה מה שאת חושבת?
דובי, אנחנו קברנו את יעלי. ברור לך שזה נשמע מופרך...
את ראית את התמונה?
אפילו אם יש סיכוי קטן, אני חייב לעשות את זה.
ברור.
זאת אחותי.
ברור...
אתה עשר שנים לא עזבת את רמת גן.
איך תיסע ככה, איך?
אימא, תקשיבי לי, אני מבין.
אני מבין שאת דואגת, אני מבין הכול.
אני לא נשאר כאן דקה. את מבינה שיש מצב שיעלי בחיים?
אני מבינה, לא, זה טירוף, זה טירוף.
אבל תבין,
יש אנשים שזאת העבודה שלהם.
איזה אנשים, אימא, איזה אנשים? אני מדבר אתך על יעלי!
קח,
שכחת.
אה, קניתי לך כמה שימורים. טונה, תירס, שיהיה לך.
לא יודעת מה הם אוכלים שם.
תודה.
אני נוסע.
אני צריך שתעזרי לי עם כסף.
אל תעשי את זה.
אני אומר לך עכשיו אם אני צריך,
אני הולך לשדוד פיצוציה. את מכירה אותי.
אני לא צוחק.
בבקשה.
אבל תעשה לי טובה, תעשה לי טובה, אני מבקשת, אני מתחננת אליך.
תבטיח לי, תבטיח לי,
תבטיח לי שתשמור על עצמך. - טוב.
תודה.
יש לך אחת בשבילי?
ממתי אתה מעשן?
אני לא. יש לך?
עזוב ת'חרא הזה.
יאללה, גם ככה אנחנו צריכים להיכנס.
רגע, שנייה, אביב.
מה? -תקשיב, יש משהו שלא אמרתי לך.
מה זה?
תגיד לי, אתה רציני? מה הוא עושה פה?
הוא רצה לבוא.
מה זה רצה לבוא? מאיפה הוא יודע בכלל?
אני סיפרתי לו.
למה?
מה זה למה? זה סוד?
תראה, אני לא יכול למנוע את זה ממנו בכוח, בסדר? וגם אתה לא.
הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
מה קורה?
אוקיי.
אמרתי לך שזה לא מתאים. -בסדר, נו...
אולי לאביב זה לא מתאים, אולי לך זה לא מתאים,
לי זה דווקא יושב בול.
בוא, נקווה שנשאר עוד כמה כרטיסים בביזנס.
לא, אל תתחיל עם זה עכשיו, טוב?
להתחיל עם מה?
אין לי, ואני מניח שגם לאביב אין כסף לביזנס.
בסדר, בסדר, עליי. -לא, לא עליי, שום עליי.
אתה רוצה לבוא אתנו, תתאים את עצמך.
סליחה, גבירתי.
אני הולך להשתין.
כדאי לך גם, למה עוד שנייה יהיה תור.
אביב.
לא באתי לכאן כדי לעשות לכם צרות, בסדר?
אם יעלי חשובה לך, אני חושב שזה יהיה הכי טוב לכולנו
שלא נהיה ברוגז.
אף אחד לא ברוגז איתך, הימלר.
אתה חייב להיות כזה כבד?
אני אגיד לך את האמת? אני לא מבין מה אתה עושה כאן בכלל.
דובי עדיין חבר שלי, יעל היא עדיין אחותו.
זה מה שאני עושה כאן.
תשמע.
אנחנו אנשים בוגרים, בסדר?
גם אני לא בעניין של "לשחק אותה", לזייף כאילו הכול טוב.
אבל אנחנו כאן בשביל מטרה מספיק חשובה.
לחיים.
או, מה קורה?
מה קורה, בוס?
נראה לי הכול בסדר, לא?
איך החדש?
נתת לו עוד צ'אנס.
מה יהיה?
אתה בסוף תפשוט רגל עם הלב הרחב הזה שלך.
יהיה בסדר.
מותק, תביאי לי מים.
אביב!
מבקש אש לחילוץ...
התנשפויות מהירות
תסתכל עליי...
אביב, תסתכל עליי...
אדוני, אני צריכה שתחזור לשבת.
אני מחכה לשירותים.
אני מבינה אבל אנחנו עומדים לנחות.
בסדר, שמעתי אותך. אני צריך לשירותים.
אדוני, אתה לא יכול להישאר פה, אתה חייב לשבת.
הלו! יש פה עוד אנשים, כן? - מה אתה עושה?
הבן אדם תופס את השירותים כבר חצי שעה.
גבר, נו? החוצה! - מה הבעיה שלך?
תחזור לכיסא, עכשיו.
הימלר, מה קורה?
בסדר, בסדר. הבן זונה הזה תפס ת'שירותים.
למי קראת בן זונה? - לך, יא בן זונה.
די, די...
שמור על הפה שלך, גם כן. שישמור על הפה שלו.
בסדר. הוא לא מרגיש טוב, בסדר. -שישמור על הפה שלו.
אתה חבר שלו? - כן.
בוא, תיכנס לשטוף פנים.
אפשר מים?
סליחה, תודה.
טוב, אני צריכה לנקות פה.
מה קורה, הימלר?
אני בסדר, אני בסדר. בטח סתם...
כנראה משהו שאכלתי אתמול.
סליחה.
מה קבעת איתו?
הוא אמר שיבוא לקחת אותנו. נתתי לו מספר טיסה.
זה בנדה. הוא חי במימד אחר.
פאקניג בנדה.
פאקינג איי.
בוא'נה, יא זין.
איך התגעגעתי אליך, אחי. פששש...
דובי,
מה קורה?
שיאו...
הכול טוב? -כן.
אתה, מה אתה עושה פה, אתה?
היה דיל טוב במחלקת תיירים.
טוב... פאקינג הימלר.
איך הייתה הטיסה?
היה טוב, חוץ מזה שהימלר הקיא על הדיילת.
- טוב, תמיד היה לך את זה עם נשים. - לא ככה?
תגיד, דיברת עם הצלם?
מי, ריקרדו? לא עונה לי, אחי.
ניסע אליו?
רגע, אתם לא רוצים לזרוק ת'דברים בהוסטל?
הזמנתי לכם שני חדרים.
לא ידעתי שאתה מגיע, הימלר.
בסדר, אני יכול להיזרק באחוזה שלך.
כן אחי, בטח. נדבר עם מריה, הכול טוב.
מריה...
כן, אחי.
אפשר שניסע? חבל על הזמן, בוא ניסע.
יאללה, נו. בואו.
פאקינג הימלר.
דובי,
תנעל את ה... - איפה זה?
פה, אחי.
בוא, הימלר.
תגיד לי,
זו אחותך.
למה זה נראה כאילו הוא מנהל את העסק?
מה זה משנה מי מנהל את העסק, הימלר?
טוב,
כולנו זוכרים איך זה נגמר בפעם האחרונה שאביב ניהל את העניינים.
דובי, עם כל הכבוד,
אם למישהו יש פה זכות, זה אתה.
זו אחותך.
הם היו יחד שלוש שנים. את זה אף אחד לא יכול לקחת להם.
כנראה שזה הספיק לו.
לא מבין איך אתה סולח לו אחרי מה שהוא עשה לה.
מי אמר שסלחתי?
מה, על מה אתם מדברים?
מה, אתם מרכלים?
אה?
לא, זה דובי. הוא מודאג.
הוא תוהה אם מריה תסכים להתגייר בשבילך.
אפשר? -בטח, בטח.
פה.
יש מישהו בפנים. תצעק לו, תגיד שאנחנו רוצים לדבר.
ריקרדו!
אנחנו רק רוצים לדבר.
עוד הפעם, תצעק לו.
ריקרדו, בנאדם. אנחנו רק רוצים לדבר.
פתח ת'דלת.
בן של זונה, הוא בורח.
הימלר, בוא איתי. בנדה, תישאר כאן.
ריקרדו
שב.
דובי, תביא לו מים.
אוקיי...
אתה מדבר אנגלית?
מי אתם?
אתה זוכר את חבר שלי?
כן.
עזרתי לכם, למה אתם רודפים אחריי?
סליחה, אחי,
אבל אתמול כשראית את התמונות,
מה ניסית להסתיר?
מאיפה אתם?
ישראל.
מה הוא אומר?
הוא רוצה לבקר בסחנה.
תסתכל עליי, תקשיב לי.
חבר שלי ראה חברה שלנו בתמונה שלך.
אני רוצה לדעת למה ברחת?
מה אתה מסתיר?
אני יכול להראות לכם משהו? אני יכול לעמוד?
אוקיי...
אוקיי. - מה זה?
לפני שנה, הייתי חלק מפרויקט תיעוד ממשלתי.
הלכנו עמוק לתוך היער,
בהרים שמחוץ לבוגוטה
ב"לה אספרנסה".
העיר הנטושה.
אהה...
צילמנו, אהמ, צמחים,
חורבות של ערים עתיקות,
ונשארתי שם ל... לשבוע.
אבל יום אחד, התרחקתי מהקבוצה ו...
אז ראיתי אותם.
מי זה אותם?
משהו כמו כת, אתה יודע?
זה הם?
כן, זה הם.
הם קוראים לעצמם היתומים.
יש להם גורו,
הוא כמו אלוהים בשבילם.
הם קוראים לו "האבא".
מה זה הדבר הזה, בנדה? אתה שמעת על זה?
לא. לא, אחי.
התמונות לא בפוקוס, כי הם לא נתנו לי לצלם אותם.
אבל לא יכולתי להתאפק, הם היו כמו מלאכים ביער.
בבקשה, תגיע לנקודה.
הנה, אממ...
שבוע אחרי שהגעתי הנה, לעיר,
כמה אנשים פרצו לבית שלי, הם היכו אותי,
הם לקחו את כל ציוד הצילום שהיה לי, פשוט לקחו הכול.
חוץ מכרטיס הזיכרון.
ושאלו אותי אם ראיתי משהו, בחוץ, בהרים.
עדיין, אני לא מבין למה ברחת מאתנו.
תראה, תן לי להראות לך משהו.
אתה רואה את הבנאדם שעומד מאחורי החברה שלכם?
הוא היה אחד מהאנשים שפרצו לפה.
אתה חושב שהיא אחת מהם?
מאנשי הכת?
הו, כן. בהחלט.
היא לבושה כמוהם.
תראה, כשהחבר שלך הגיע אתמול, ניסיתי לעזור.
כן, אני יודע.
אבל כשהבנתי שהוא מחפש מישהי מהכת נבהלתי.
אני לא רוצה שום קשר לאנשים האלה.
ותאמינו לי,
גם אתם לא.
לא, לא, לא.
הבחורה הזאת, אנחנו מכירים אותה,
אין מצב שהיא מסוכנת.
תקשיבו,
הייתי שם.
ראיתי את האנשים האלה.
הם...
יש להם משהו אחר בעיניים.
באיזה אופן?
אחר, לא כמו העיניים שלנו.
לא כמו אנשים חיים.
תבינו, אני מבין שחשבתם עד אתמול שהיא מתה.
אבל אם היא חלק מהכת,
לא הייתם רחוקים כל כך מהאמת.
היא לא קיימת.
או אולי היא כן קיימת,
אבל היא רק קליפה.
חברה שלי הביאה אותי לפה. התעקשה.
לא יודע מה היה שם באותו לילה במועדון.
אולי משהו ששתיתי.
אולי משהו שערבבתי לא טוב.
אביב,
אתה היית בטיפול אחרי המלחמה?
דיברת עם מישהו? -לא, איזה טיפול?
הייתי בסדר, אני בסדר.
כמה שעות ישנת בשבוע האחרון?
תראה, אביב,
מה שסיפרת לי, מה שעברת שם בלבנון,
אני מודה שזה מפתיע אותי שהצלחת להחזיק את זה עד עכשיו.
זה היה לפני שנתיים.
שנתיים.
לא נראה לי שזה קשור.
אביב,
אתה יכול לדבר עם רועי?
הוא מחפש אותך שבוע, ממש לא נעים לי.
הוא לא מצליח להשתלט על העסק לבד, אביב. הוא חייב אותך קצת במועדון.
אין לי כוח.
אתה יודע מה זה PTSD?
זאת הפרעה פוסט טראומתית.
אולי נצא לסיבוב?
זה יעשה לך טוב.
המלחמה נגמרה לפני שנתיים.
בוא ניקח קצת אוויר, אביב.
ואני לא החזקתי שום דבר.
הדחקתי.
אם לזה את מתכוונת.
הנפש שלנו היא מסתורין לא קטן.
אנחנו אף פעם לא יודעים איך היא תגיב ומתי.
אין לזה חוקים.
אני כבר לא יודעת מה לעשות.
לא, הוא לא מדבר איתי.
הוא לא מדבר איתי.
תראה אביב, יש לך מנגנוני הגנה חזקים.
אבל גם הם כבר נשחקו.
עכשיו אתה צריך עזרה.
הגוף שלך קורא לעזרה.
אתה חייב להקשיב לו ולתת לו.
ברוכים הבאים.
"אל חומוס דה בנדה."
זה המקום.
נחמד, בנדה.
אני מזהה אותך, מהתמונות.
יש לך תמונות שלי? -כן.
אבל בדרך כלל עם רובים, מהצבא.
אביב.
מריה.
הימלר.
ברוכים הבאים.
היי.
טוב, שבו, בבקשה.
כן נו, שבו, שבו. יאללה, נו.
עכשיו אתה מבין למה החמור הזה גר כאן?
ולחשוב שהבן אדם היה בתול עד קורס מ"כים.
אין כלום.
ניסיתי את כל האופציות.
גם בספרדית?
כן, אין כלום.
נו?
מצאתם משהו?
לא.
מה, הוא חרטט אותנו, הריקרדו הזה?
דווקא הגיוני, לא? לפי איך שהוא תיאר אותם.
אנשים כאלה שחיים מחוץ ל"לופ".
למה שנמצא אותם בגוגל?
אני יוצא לסיגריה.
מה, אחי?
אז מה קורה?
מה קורה? -בוא'נה כמה זמן לא ישבנו לחומוס, אה?
יא נקניקים, איך התגעגעתי אליכם.
וואלה, אחלה מקום יש לך.
כן.
הולך טוב.
המממ?
איך המריה הזאת, גם הולך טוב?
מריה? -כן.
מלאך, אחי.
משמיים נפלה עליי.
טוב, אחי. בכלל, אה... -כן.
טוב לראות אותך ככה. -תודה, כפרה.
מה עם הימלר ודובי?
אתם נראים בסדר, לא?
זה לא גיבוש, אחי.
באנו למצוא את יעלי.
אנחנו נמצא אותה.
אני אומר לך.
כיף שאתה פה, אחי.
בוא ניסע מכאן.
מה זה?
כרטיסים.
לדרום אמריקה. קניתי לנו.
בוא ניסע מפה.
זה יעשה לנו טוב. אני יודעת.
ניקח קצת אוויר, בוא פשוט ניסע מפה, אביב.
אני רוצה שתלכי.
לאן?
אני צריך להיות לבד. אני רוצה שתלכי, בבקשה.
לאן אני אלך?
לא יודע, אין לי מושג.
תלכי לאימא שלך, לא יודע. אני לא יכול יותר.
אני רוצה להיות פה לבד.
אתה לא מתכוון למה שאתה אומר לי.
אני רציני. אני רוצה שתלכי, בבקשה.
אתה לא מכוון למה שאתה אומר.
אני רציני, חלאס.
אני מבקש ממך. אני רוצה שתלכי.
אני לא עוזבת אותך. -אני לא יכול לעשות את זה יותר.
תגידי לי את, זה מה שאת רוצה?
תראי ת'כדורים שם. ככה את רוצה לחיות איתי?
אני מתחנן, תניחי לי. תצאי מפה.
זה הבית שלי.
סבבה.
מה אתה עושה?
-אני לא יכול יותר.
אני לא נשאר כאן. -אביב!
כמה פעמים אני אומר לך, אני לא יכול יותר.
מה אתה עושה, אביב, מה אתה עושה? -את לא מבינה,
אני אומר לך, אני לא נשאר, אני לא יכול להיות פה.
אני מסביר לך את זה יפה. -אביב, אביב, אביב.
אני נדפק פה אני לא... -אבל שנייה רגע, תסתכל עליי.
אני לא... -רגע, חכה...
חלאס!
למה אתה עושה את זה?
אני...
למה אתה עושה את זה? די!
בוא אליי.
בוא אליי, בבקשה. בוא אליי רגע.
בוא אליי.
אני לא יכול יותר.
חלאס, אני לא יכול יותר.
אני לא יכול להיות איתך.
לא יכול להריח אותך.
אני לא יכול יותר.
תירגע, בבקשה תירגע. - אני לא יכול יותר!
אני לא מאמינה. אני לא מאמינה לך, די.
די. -תסתכל עליי. זאת אני, זאת אני.
יעלי, יעלי! - תסתכל עליי.
תני לי לעבור. -לא.
תני לי לעבור! -לא רוצה.
די, לא. לא! אתה לא הולך.
יעלי. -די.
תקשיבי לי.
אני לא אוהב אותך יותר.
אביב.
בוא, מישהי התקשרה לבנדה. היא ראתה את יעלי.
שלום. - שלום.
סופיה?
כן. איתך דברתי בטלפון? אתה הבחור שתלה את השלטים?
כן, נעים מאוד, בנדה. -שבו, שבו.
בואו, בואו שבו.
שתו כוסית קטנה?
אנחנו בסדר, רק מים.
מים? -כן.
בגלל זה אתם נראים כאלו עצובים?
טוב. הבחורה הזאת. מה היא בשבילכם?
היא חברה טובה שלנו, היא אחות שלו.
דובי.
אמרת לי בטלפון שהיא הייתה כאן?
כן, כן, היא הייתה כאן לפני ארבעה ימים.
היא הייתה פה לפני ארבעה ימים.
את מדברת אנגלית? - את מדברת אנגלית?
כן.
הבחורה,
היא לא הייתה לבד.
מה זאת אומרת? מי היה איתה?
הם ישבו שם, שלושתם.
היא ועוד שני גברים.
משהו הטריד אותם,
הם דיברו בלחש, לא היו רגועים.
איך היא הייתה, יצא לך לשמוע אותה, לדבר איתה?
היא הסתכלה עליי, אני עמדתי פה, מאחורי הבר,
ואני חושבת שהיא רצתה לומר לי משהו.
הם לא נתנו לה? הם מנעו ממנה?
לא, הם לא היו אלימים.
אז לא דיברת איתה?
לא, אמרתי לך, לא הייתה הזדמנות.
היא לא הייתה לבד לרגע.
אפילו כשהלכה לשירותים, הם הלכו איתה.
רק בסוף, כשהם עזבו, היא אמרה תודה,
והתנצלה שנייר הטואלט נגמר, וביקשה ממני להחליף גליל.
וזהו.
זהו?
למה שליעלי יהיה אכפת מנייר בשירותים?
מה? -היא אמרה שהם היו נראים מודאגים.
שיעלי לא הייתה שקטה, למה שיהיה לה אכפת מנייר בשירותים?
סליחה, איפה השירותים?
שם.
תודה רבה לך, גבירתי.
- הצילו -